Компенсування наслідків міжрівневого заміщення: процедура, ефективність - Дубягін, Олександр Борисович; Гур’єв, Володимир Іванович; Фірсова, Ірина Валеріївна (Технічні науки та технології, 2020)
Актуальність теми дослідження. Наслідки керуючого впливу на об’єкт, зміна структури якого представлена моделлю міжрівневого балансу, вдається сформулювати у вигляді втрат (поповнення) об’єкта щодо ознаки, вимірюваної у його одиниць у шкалі відношень. Тому актуальним є завдання створення процедури регулювання втратами (поповненням) об’єкта. Постановка проблеми. Наявні методики оцінки наслідків не враховують фактору пересування одиниць об’єкта з одного рівня ознаки на інший, унаслідок чого структурний аналіз результатів впливу є неповним. Аналіз останніх досліджень і публікацій. Теоретичними основами процедури компенсування, яка розглядається вперше, є поняття «міжрівневе заміщення», модель і система показників міжрівневого балансу. Виділення недосліджених частин загальної проблеми. Модель і система показників міжрівневого компенсаційного балансу. Постановка завдання. Визначити передумови застосування та критерій ефективності процедури, вибрати схему і створити відповідний механізм компенсування, сформулювати правила складання компенсаційного балансу й показники ефективності компенсування. Виклад основного матеріалу. Неодноразово змінюючи рівневу структуру об’єкта, можна регулювати його втрати (поповнення): повністю позбавитися, пом’якшити або посилити. Наслідки впливу характеризуються абсолютним сальдо міжрівневого пересування одиниць об’єкта. Регулювати величину сальдо пропонується за рахунок скорочення компоненти, зумовленої неочікуваним пересуванням одиниць об’єкта, тобто через збільшення чи зменшення частки втрат або поповнення в їх сумі. Процедура компенсування втрат (поповнення) об’єкта супроводжується складанням компенсаційного балансу в агрегатній формі. Висновки відповідно до статті. Процедура не враховує характеристики впливу, тому один і той же самий результат можна отримати за різну кількість компенсаційних циклів. Її зростання пов’язане зі збільшенням ресурсних витрат. Тому перспективною є оптимізація процедури через характеристики впливу.