Корозійна стійкість цинкових виробів, отриманих методом електрохімічного 3Д-друку - Кокоша, Анна; Ущаповський, Дмитро; Воробйова, Вікторія; Мотронюк, Тетяна; Васильєв , Георгій (Технічні науки та технології, 2024)
Стаття присвячена реалізації процесу електрохімічного 3Д-друк виробів із цинку та визначенню впливу способу їх одержання на корозійну стійкість. Показана можливість електрохімічного 3Д друку об’єктів з цинку при товщині осаджуваного шару металу 180…240 мкм в інтервалі густин струму 2,4…3,0 А/дм2, із дрібнокристалічною компактною структурою при використанні швидкісного сульфатного електроліту цинкування. Найбільш пружні та еластичні осади цинку були отримані в електроліті без додавання органічних добавок та при введенні до електроліту желатину. При використанні як добавка, нафталін дисульфокислоти 1,5-динатрієвої солі були отримані найбільш дрібнокристалічні та напівблискучі осади цинку, проте крихкість осадів дещо зросла. З метою оцінки корозійної стійкості та визначення швидкості корозії були застосовані методи побудови поляризаційних кривих та вимірювання електрохімічного імпедансу. Для реалізації останнього із фрагментів електрохімічно надрукованих цинкових об’єктів були створені спеціальні датчики. Проведені дослідження корозійної стійкості надрукованих цинкових об’єктів у 3,5 % розчині хлориду натрію показали швидкість корозії варіюється в межах 0,03…0,06 мА/см2. Вигляд, отриманих при вимірюванні електрохімічного імпедансу, діаграм Боде та Найквіста свідчить про те, що корозія надрукованих цинкових зразків відбувається зі змішаним дифозійно-кінетичним контролем. Характер зміни величин швидкостей корозії та розрахованих, на основі діаграм Найквіста, поляризаційного опору вказують на те, що використання електрохімічного 3Д-друку як способу отримання та введення при цьому в електроліт органічних добавок не призводить до зниження корозійної стійкості металy.